Особливості кримінальної відповідальності за відмивання наркогрошей в Україні - V. Beznohykh (Юридичний часопис Національної академії внутрішніх справ, 2018)
Висвітлено генезис та особливості кримінальної відповідальності за використання коштів, здобутих від незаконного обігу наркотиків. З’ясовано, що наявність в українському кримінальному законодавстві двох норм, які передбачають відповідальність за дії, пов’язані з використанням коштів, здобутих від злочинної діяльності, потребує роз’яснення цієї ситуації в історичному контексті. Доведено, що норми, покликані захищати правові відносини, пов’язані з використанням коштів, здобутих унаслідок кримінальної діяльності, зокрема від незаконного обігу наркотиків, виникли не під впливом чи внаслідок значних і несподіваних змін політичної, економічної або соціальної обстановки, виникнення нової групи чи змін наявних відносин, якими означений економічний або технічний прогрес, а як результат реалізації країною своїх зобов’язань за міжнародними угодами. У межах формулювання норм використано досвід інших країн і методичні рекомендації міжнародних організацій. Обґрунтовано конвенційний характер зазначених норм. Стаття 306 Кримінального кодексу України було розроблено та впроваджено під впливом положень Конвенції Організації Об’єднаних Націй про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин (1988), присвяченої протидії використанню коштів, здобутих від наркотичних засобів і психотропних речовин. Із розвитком кримінального законодавства в інших країнах у Кримінальний кодекс України було введено іншу норму (ст. 209), яка передбачала відповідальність за легалізацію (відмивання) коштів, здобутих від будь-якого виду злочинної діяльності. Проте ст. 306 було залишено в Кодексі без змін. Це певним чином ставить злочини у сфері обігу наркотиків у пріоритетне становище перед іншими тяжкими злочинами, як-то торгівля людьми й органами, зброєю. Загальна тенденція в розвитку таких норм свідчить про їх уніфікацію незалежно від джерела злочинних доходів. Переосмислення наявних в українському законодавстві норм щодо протидії використанню та легалізації злочинних коштів, їх складових та об’єктів правового захисту сприяє формуванню пропозицій, спрямованих на вдосконалення національного кримінального законодавства та його застосування на практиці.